Nej, ner med huvudet!
Skjut skarpskytten. -Du stannar här, förstått?
Bill!
Snälla Bill, lämna mig inte. Jag vill inte dö.
För i helvete, grabben.
Nej, snälla Bill.
Snälla...
Bill! Bill, gå inte.
SJU ÅR SENARE
Vakna, Bill.
Kom igen, vakna!
-Snälla Luther, skjut honom inte. -Ingen ska skjuta.
-Vi ska bara föra Bill till fängelset. -Till fängelset?
Sakta i backarna. Jag har inte gjort nåt.
-Du sålde en häst och vagn till Sam. -Lite handel är väl aldrig fel.
-Ägde du hästen och vagnen? -Hade jag haft lite tur så.
Stig upp och klä på dig. Försök ingenting.
Jag har din revolver.
Låt henne gå. Hon är en härlig kvinna. Mycket talangfull.
-Du får gärna citera mig, raring. -Tack. Jag kommer och besöker dig.
Sätt fart.
Satan!
Måste jag påminna er om att jag nästan aldrig missar.
Ditt vapen och mitt, tack.
-Tror du att du kommer undan? -Sam, öppna garderoben.
-Gå in. -Jag klarar inte slutna utrymmen.
Sam! Garderoben, eller kulan?
-Du också, sheriffen. Ledsen. -Det här kommer jag inte glömma.
Det gör du nog inte.
In med er.
Jag kommer efter dig, Billy.
Alla som går på tåget måste ha biljett.
Jag måste få se biljetten, ma'am.
Sir!
Ledsen, biljetten, eller pengar att köpa en för.
Hickok!
-Känner jag dig? -Korpral Fred Finley.
-Rebelluniformer, bakom fiendens linje. -Ja, självklart.
Ur vägen, tack. Sir?
-Förlåt, men jag är desperat. -Biljetterna, tack. Vad pågår här?
-Min vän har förlagt sin plånbok. -Det händer hela tiden.
Jag behöver ändå en biljett.
Oroa dig inte. Jag tar hand om det.
-Whiskyförsäljare? -Jajamen.
Bourbon, rågwhisky, brandy. Från Mellanvästern till Omaha.
Det passar dig som handsken...Ted.
-Du minns mig inte, eller hur? -Min favoritkorpral, skojar du?
Minns du Mattie, min kusin? Jag presenterade er för varandra.
Mattie, jösses.
-Fred Finley. -Bill Hickok.
-Whisky. -50 cent.
Okej.
-Har du nånsin smakat Kentucky bourbon? -Sir...
Bill Poe, jag äger inrättningen.
Bill. Bill Hickok.
-Vilde Bill Hickok? -Jag lär visst gå under det namnet.
Ge, mr Hickok en flaska från mitt privata lager.
-Är du intresserad av att spela? -Tack, men jag...
Inga men...
Jag kan motstå allt, förutom frestelser.
Känn dig som hemma, mr Hickok. Njut av din bourbon.
-Och spelet. -Tackar så mycket.
-Så det är Vilde Bill? -Han ser inte direkt rumsren ut.
Jag verkar ha förlagt plånboken, mina herrar.
Om det inte spelar nån roll för er, så är min signatur min heder.
Husets regler. "UTAN PENGAR, INGET SPEL"
-Synar du? -Jag höjer. 20 till.
Vänta, du är en satans fuskare.
-Du har vunnit varenda giv. -Vänta, grabben. Sånt händer i poker.
Även en blind höna kan finna ett kort.
Och vem fan är du?
Det där behövs inte. Lägg bort vapnet. Du har en massa att lära dig om poker.
Jag kan gärna lära dig. Skjut honom inte, Sam. Han är bara grabben.
Idioter.
God kväll, mina herrar.
-Hej, hej, hej. Vilken är din häst? -Den där.
Tack så hjärtligt.
Närmare elden så jag kan se dig, tack.
-Vad vill du, gamling? -Börja med att lägga bort vapnet.
Jag heter George Knox. Jag är borgmästare här.
Jag tänkte vi skulle gå nånstans och prata.
BORGMÄSTARE
Det brukade vara lugnt här.
Ett ställe att uppfostra barn utan risk för flygande bly.
Det är inte så lugnt längre.
Vi skulle behöva nån som du för att återställa ordningen.
Skulle du vilja vara Abilenes marshal?
Varför skulle jag vilja nåt så dumt?
Av samma orsak som du nyss avbröt ett bråk-
-och placerade dig själv mellan honom och en kula.
Ibland krävs det en bra karl för att stoppa dåligt folk.
Jag är ingen bra karl.
Vi har alla våra demoner.
-Hur mycket ger jobbet? -100 dollar i månaden.
Det är inte tillräckligt.
150 och 10 dollar extra för varje man du griper.
-För varje jag skjuter, då? -Det är inte blodspengar.
10 dollar för varje man du griper, inte dödar. Är vi överens?
Ja.
Ursäkta att jag frågar, men vad hände med er förra marshal?
-Han sa upp sig. -Du menar att han dödades?
Det kostar lite extra.
-Nånstans att bo och lite nya kläder. -Det kan vi nog greja.
Marshal...okej då.
Låt mig veta om ni vill ha nåt mer, mina herrar.
Tack, ma'am.
Om en vecka är Abilene en ö i ett hav av texasboskap och kofösare.
Med all respekt, borgmästare. Det här är en god och gudfruktig stad.
Sluta hyckla, Jenkins.
Vi vet båda att Abilene kan lära Sodom och Gomorra ett och annat.
-Men är en revolverman rätt väg? -Det kan du ge dig på.
-Du är verkligen stilig. -Det vore fan annars.
Jag kan inte förstå varför jag sitter här och du är där.
Stal du inte min häst?
Jag ska ge dig lite råd, grabben.
Du sitter vid ett spelbord och inser inte att det är du som är idioten.
Jag räddade ditt liv genom att bura in dig. Du borde vara tacksam.
-Vad var det du slog mig med? -En gammal hederlig flaska.
Whisky. Synd på whiskyn.
Pang, du är död.
Vad sysslar du med? Förföljer du mig med den här?
-Jag vill bli lagman när jag blir stor. -Jaså, du?
-Varför är du inte i skolan? -Du vet visst ingenting.
-Det är ju lördag. -Lördag?
-Kom igen. Stick i väg. -Jag vill ha min revolver.
Nej, jag behåller den. Jag gillar den.
Ge mig min revolver, ditt svin!
Upp med händerna, din jävel!
Jag såg vad du gjorde med grabben.
Där försvann turen. Från och med nu är varje andetag du tar en ynnest.
Du skulle väl inte mörda nån utan att ge honom en hederlig chans, eller hur?
Jag ska lära dig en läxa. Kan du dansa?
Du är väldigt stilig i den där sviden.
Lugna ner dig, så ger jag dig mina revolvrar.
-Det gillar du, va? -Ja.
Din satans skitstövel.
-Kan nån hjälpa mig? -Jag tar över nu.
-Prosten... -Jag är också stans dödgrävare.
-Det låter praktiskt. -Vi är en gudfruktig stad, marshal.
Som det står skrivet: "Den som spar, han har."
Ledsen att behöva göra dig besviken. -Lyft upp honom.
Han är din.
Det står också att "den som väntar på något gott, väntar aldrig för länge."
Ni borde inte skjuta folk, mr marshal. Sullivan var en bra kund.
-Din kund försökte precis skjuta mig. -Sully är harmlös.
Ingen är harmlös med en revolver och en mage full i whisky.
Från och med nu serverar du inte den som är överförfriskad.
Jag tar bara beställningar.
Det enda som krävs är att de kan betala, säger mr Poe.
Välkommen. Jag antar att man borde gratulera.
Ben, ge honom ett glas av den fina whiskyn.
Det behövs inte, Ben. Vi tar den här flaskan.
Vad är det? Whisky som whisky, eller hur?
-Jag föredrar mitt eget märke. -Det är ditt märke.
Allt här är dina märken, om du inte hällt dålig whisky i en fin flaska.
Hur mycket får du i månaden? 150? Det är inte mycket.
Saker kommer att behöva förändras här. Det första blir den här whiskyn.
Jag har en plikt mot medborgarna.
-Skulle 50 i månaden kunna ändra dig? -Nej.
Det andra som ska förändras är de här korten.
Jag misstänkte att det inte var rent spel.
Du är en bra man, Bill. Det märkte jag direkt.
Vad sägs om 100 i månaden?
Vad skulle jag vara för lagman, om jag inte följde lagen?
Jag antar att 25 % i etablissemanget låter bra, eller hur?
Erbjudandet är inte förhandlingsbart.
Du är pragmatisk, Bill. Den egenskapen värdesätter jag hos en man.
Lyckan är en dam och den här bjuder vi på.
Lyckan är en kvinna men det här är ingen dam.
När ljuset släcks får du avgöra det.
-Hur många är de? -Tre.
Det var inte meningen att störa. Vi ska bara eskortera er till mr Poe.
-Jag kommer när jag är klar. -Visst, sir.
Stäng dörren.
-Gillar du mitt nya hotell? -Det är fint.
-Pang! -Du igen, din lilla rackarunge.
-Joey. -Fin grabb du har här.
Stick härifrån, Joey. Den busen tar efter sin mor.
Hon skämmer bort grabben. Låt mig presentera dig.
Det är vår nye marshal, mr Bill Hickok.
Jag hoppas vi kan fortsätta vår diskussion.
Det är nog bättre där borta.
Ursäkta, får jag presentera vår nye lagman.
Den här uppenbarelsen är min trolovade-miss Mattie Lyles.
Mina damer, jag är mycket hedrad av att träffa er.
Jag hoppas ni kommer att se mig som en beskyddare och än.
Ni kan be om mina tjänster när som helst.
Ursäkta mig.
Hej, älskling.
Jag kan inte förneka att jag förtjänade det.
Jag har väntat 10 år på att få göra det.
Du är en skitstövel. Du stack och kom aldrig tillbaka.
-Du kunde ha skrivit i alla fall. -Jag gick ut i krig, Mattie.
Vad hade du väntat dig? Jag var upptagen med att undvika kulor.
Jag visste inte var jag skulle sova från en dag till en annan.
Varför är jag inte överraskad?
Det var trevligt att träffas.
-Hur mycket? -Ursäkta?
Jag känner dig. 200 dollar och du glömmer att vi nånsin träffats.
Jag får inte ut nåt av att berätta för mr Poe.
Jag är glad över att se dig lycklig.
-300 för din tystnad. -Nu sårar du mig.
När jag var ung och dum tyckte jag att du var flott-
-och stilig. Nu ser jag vem du verkligen är.
Du är en lögnare. Du lever för dagen och har inga ambitioner.
Det stämmer inte.
Du har bara en speciell talang.
Att döda folk.
Stanna här.
Ge oss en stund, Jerry.
Vad är det som trycker dig, Mattie?
Jag förstår bara inte hur de kan utse en sån man till marshal.
Jag önskar du använde ditt inflytande och gjorde dig av med Hickok.
-Låg han inne med din man? -Nej. Jag känner honom inte.
Jag känner typen. De bryr sig bara om fyra saker. Skjuta, dricka, spela...
Det sista kan du själv gissa.
Jag antar att jag kan det.
Bry inte ditt söta huvud med det.
Jag tar hand om det.
Vi fortsätter, Jerry.
Sullivan! Upp och hoppa!
Dags att gå hem.
-Jag är hemma. -Jobbar du inte?
Jag är på jobbet.
Jag har hand om arresten.
Det var ju praktiskt.
Jag, då? Jag har en gård som måste plöjas.
Jag ska ge dig ett råd, grabben. Dricka, spela och skjuta går inte ihop.
Jag talar utifrån personlig erfarenhet. Stanna där tills du lärt dig det.
-Då behöver jag pengar. -Pengar?
-Till vadå? -Till frukost. Fången måste få mat.
Å andra sidan... Lovar du vara försiktig med alkoholen-
-och inte dra vapen vid spelbordet så låter jag dig gå.
-Men jag behåller din revolver. -Det kan du inte göra.
Det kan du inte göra. Snälla...
Släpp ut den idioten, Sullivan.
Kan jag hjälpa er...marshal?
Ja, självklart.
Jag skulle vilja köpa en hatt.
-Vilken typ av hatt? -Hade tänkt mig en damhatt...
...men jag kan inte sånt. Jag skulle uppskatta några förslag, Mattie.
Ni verkar lite påflugen.
Ni kan kalla mig, mrs Lyle, sir.
Mrs Lyles.
Det namnet låter bekant.
Jag lovar att jag har hört det förut.
Här. Ta den. Vi bjuder på den.
Ta den och ge er av.
Nej, jag insisterar på att få betala.
Det är en fin inrättning ni har här...mrs Poe.
Jag vet vad du tror. Ja, Philip ordnade den här butiken.
Och ja, jag ska gifta mig med honom.
Var snäll och ta er hatt och gå härifrån.
Jag köpte den till dig, Mattie.
Goddagens, Bill.
Vadå? Dynggrepen drog först.
Det var en ärlig kamp. Han fick det han förtjänade.
Du dödade en obeväpnad man, Slade.
Herregud.
-Ta hand om honom, eller hur prosten? -Det behöver du inte oroa dig för.
Jag ser till att han får en förstaklassbiljett rakt ner.
Jag pratar om grabben.
Okej...
Jag måste höja, grabbar.
-Vad i helvete, Hickok? -Han tillhör visst dig.
Han ser ut att tillhöra Djävulen nu.
Du beordrade aset att skjuta bonnläppen.
Varför skulle jag det? Jag hade inget otalt med honom.
Slade förtjänade ändå det här. Goon, se till att få bort honom.
Slå dig ner, Hickok. Jag vill spela av dig pengarna.
Herregud, de slutar aldrig.
Joey!
Texasgrabbarna är här.
Se till att inte dö nu.
-Herrejösses! -Doc!
Stopp och belägg! Jag kommer.
-Jösses. Lägg honom på britsen. -Han är skjuten.
-Var sitter kulan? -I benet.
Okej, grabben. Herregud.
Vi måste ta ut kulan direkt och stoppa blödningen.
Du måste vara modig. Jag har inget att söva dig med.
Du måste genomlida det, okej?
Vi kan ge honom en sup. Är det okej?
-Whisky? Verkligen? -Visst.
Nej, glöm det. Kom igen nu. Du ser ju tuff ut. Var modig nu. Okej?
Räkna till 40. Ett, två...
Vi går ingenstans. Ta tag i hans fot.
Lyssna på mig nu, Joey. Titta på mig.
Har jag berättat när jag var spion åt min vän, general Custer.
Jag var långt före kolonnen.
Jag blev avskuren av cheyennerna.
De mest blodtörstiga vildar du kan tänka dig.
Jag lyckades smita från dem och de jagade mig in en ravin-
-dit det bara fanns en smal öppning. De kunde bara komma in en åt gången.
Jag tog ett snabbt beslut. Jag intog position direkt-
-men de försvann. Det blev tyst.
Och pang! En eldstrid började.
Och vet du vems huvud jag såg? En liten sydstatare till grabb.
Han rörde sig sakta. Jag satte en kula mellan ögonen.
Hans vänner klättrade över honom för att komma in.
Jag sköt en efter en.
Till slut fick jag slut på ammunition.
Jag drog kniv och backade mot bergväggen.
Då hade de börjat omringa mig.
Vad hände sen?
Vad skulle jag göra? Inga vapen och de var många fler.
-Jag hade bara min kniv. -Vad gjorde du?
Jag pissade på mig.
Förband. Det här går bra.
Var bara så lugn du kan.
Vapen är i alla fall bra för affärerna.
-George... -Kan jag hjälpa dig, grabben?
Jag antar att du har hört om unge Joey?
Det är inget bra att en grabb inte kan röra sig utan att riskera bli skjuten.
Och det har du förstått lösningen på?
"Vapen innanför stadsgränsen är strängeligen förbjudet"
Inga vapen alls. Man lämnar dem i lägret eller på vårt kontor.
Är du säker på det här, grabben?
En del kommer inte att bli glada.
De får bara leva med det.
STADEN ÄR LUGN UNDER HICKOK. FLER TOMMA SÄNGAR HOS POE...
Folk kan inte hänga i baren om de sitter i buren.
Var ska jag sova?
Strängeligen förbjudet att bära VAPEN innanför STADSGRÄNSEN.
Jag vill att du ska veta att jag är helt och hållet med på vad du försöker göra.
Principiellt sätt, ja.
Men vi måste vara lite praktiska.
Vi är inte den enda stan de driver boskapen till.
Jag har bestämt mig.
Det finns inget som kan ändra på det. Det gäller dig också.
Måste jag påminna dig om vårt avtal?
Korka igen flaskan och lägg den på sidan mot mig.
Jag ser att många bryter mot vapenlagarna.
Jag ska förklara det klart och tydligt för er genom att korka upp flaskan.
Kan nån annan göra det? Om ni inte kan det, gå till baren.
Lämna över era vapen till förvaring hos Ben nu.
Jag skulle vilja försöka, marshal.
Sätt en ny kork i flaskan, Ben.
Snurra den.
-Vad kallar de dig, grabben? -Hardin. John Wesley Hardin.
-Är du född nånstans? -Ja, nånstans är jag.
-Det är bäst att du drar tillbaka dit. -Nej, jag börjar faktiskt trivas här.
Jag känner igen dig. Du är inte Hardin. Du är Wesley Clemmons.
-Folk kallar dig Lille Arkansas. -Det är nytt för mig.
Du kanske nästan är lika snabb som jag.
Ben, häll upp ett glas från mig till Arkansas.
Resten av er lämnar in vapnen till bartendern. Sully hämtar dem sen.
Kan jag göra nåt för dig?
Ja, gör nåt åt din unge marshal.
-De jagar bort mina kunder från stan. -Nu ska du lyssna på mig, din jävel.
Ingen stoppar dem från att dricka sörjan du kallar för whisky.
Nu ska du lyssna på mig.
Om det inte vore för mina affärer skulle du inte ha nån stad.
Du skulle vara som ett rö för vinden.
Det är inte rätt att äventyra en mans försörjning.
Jag vill inte se din unge marshal råka ut för en olycka-
-när han utför sina plikter.
Jag står fast vid mitt beslut. Stick från min egendom nu.
Innan jag sätter en kula i dig.
-Jag tycker vi lär yankeen en läxa. -Vi rider till lägret och hämtar vapen.
-Och ett hållbart rep. -Han är bjuden att hänga med på fest.
-God middag. -Kan jag hjälpa er?
-Vi gillar inte den nya ordningen. -Vi gillar inte dig.
-Menar ni det? -Det gör vi.
Det är dags för dig att lämna Abilene...för gott.
Näste man som rör sig skär jag itu.
Lägg svansen mellan benen... och dra härifrån.
Kom igen.
Vi ses snart igen.
Ta hand om dig, yankee.
-Hur var din dag, älskling? -Helt okej, Mattie.
-Hur var din? -Den var bra.
Jag ser att du hittade dem... Pärlorna.
Jag måste ha tagit av mig halsbandet när jag städade.
Du borde vara försiktigare.
Tillåt mig.
Sådär. Där hör de hemma.
-Vad är du så upphetsad för? -Du skulle sett honom!
Vilde Bill sköt 100 män. Han är en tuff kille.
100 män, sa du?
Rör inte en muskel.
Du brukade gilla när jag rörde på mig.
Jag vet inte om du är medveten om det, men...
...du är en hjälte i Joes ögon.
Gör mig en tjänst.
Säg åt honom att inte bli som du.
Jag följer dig hem.
Varför inte?
Vem försöker du skydda?
Mig eller Poe?
Håll dig nere.
Fan också.
Ge mig två.
Mr Hardin, du är ganska snabb med revolvern.
De har sagt det.
Du kanske är den allra snabbaste.
Jag köper två. Vad gör du om Bill kräver dina revolvrar?
Han har inte frågat än.
Kofösarna som kommer söderifrån-
-mestadels från Texas, de är inte så förtjusta i lagmän norrifrån.
Ifall nåt skulle hända Bill, så behöver vi en ny marshal.
Vill du att jag ska döda Vilde Bill för ingenting?
Man gör aldrig nåt för ingenting. Det finns en belöning.
-En belöning på 500 dollar. -Är det inte lite ironiskt?
En prissumma på en lagman?
Är du med?
Om du är så sugen på att se honom död...
...varför dödar du inte honom själv?
Om man vill ha nåt gjort bra, anlitar man den bäste.
Nåt säger mig att du inte är en ärlig man, Poe.
Vi kan väl säga att jag är en svår nöt att knäcka.
Det är dags att se att ta ett beslut.
Nåt måste göras med Lille Arkansas.
Den saten bär sina revolvrar helt synligt.
Man kan betsla mulen, och sen lära hästen springa.
En skål för en lång natt utan vila.
Lille Arkansas, jag beordrar dig komma ut.
Jag väntar ute på gatan.
Ursäkta det lilla avbrottet.
Spara sista dansen till mig.
Släpp dina vapen... annars griper jag dig.
Vill du ha mina vapen? Okej, då.
Ta dem.
Du har ett klent förstånd, men du saknar inte mod.
Vet du ingenting? Det var jag som uppfann spinnen?
-Jag visste inte att du var så gammal. -Ja, visst är det lustigt.
Ju äldre jag blir... ju mer lär jag mig.
Om du vill fortsätta lära dig... så kan jag ta hand om din revolver.
Ser du att hanen är spänd. Om nåt händer så slinter tummen...
...och du får en kula mellan ögonen.
Vad skulle det vara bra för att ge dig mina vapen-
-om du ändå kommer skjuta mig i ryggen?
De är felinformerad, sir. Jag skjuter aldrig nån i ryggen.
Vad sägs om en kompromiss? Vad sägs om en drink?
Jag skulle säga "ja".
Det ryktas att du var nordstatsspion under kriget.
Det var ett dumt krig.
Det enda sättet att ta mina vapen är att döda mig.
Jag överväger det.
Låter jag dig ha dem kvar, kommer snart alla hjulbenta svin bära vapen.
Det kan jag inte tillåta.
Jag förstår ditt problem.
Jag är inte redo att ge mig av än.
Och jag tänkte definitivt inte lämna ifrån mig vapnen.
-Du påminner mig om nån. -Han låter stilig. Vem då?
Det är inte viktigt. Poängen är att du har potential.
-Du skulle kanske klara det. -Vadå?
Vill du att jag ska bli en lagman?
Du får 100 dollar i månaden. Långt mer än vad man får för att driva boskap.
-Vad säger du, Lille Arkansas? -Poe erbjöd mig 500 för en dags jobb.
Det finns två sätt du går härifrån med vapen.
Horisontellt, eller med brickan.
Får jag fråga nåt? Varför kallar du mig för Arkansas?
Skulle du vara John Wesley Hardin, skulle jag vara tvungen att hänga dig.
Jag går ofta olika rutter för att förvilla eventuella krypskyttar.
Hade inte ett gevär varit mer effektivt än en hagelbössa?
Det här är preventiv medicin.
En avsågad hagelbössa är ganska avskräckande
Jag har aldrig behövt skjuta två gånger mot samme man.
Det är nåt du måste lära dig om eldstrider.
Det spelar ingen roll hur snabb du är, det finns alltid nån snabbare.
Ju mer du använder vapnet, ju snabbare springer du på honom.
Jag antar att jag har lite tid kvar innan jag träffar honom.
-Sista chansen. Ge mig vapnen, Arkansas. -Kom och ta dem, marshal.
-Vill du följa med upp? -Inte ikväll, älskling.
Tack så hjärtligt.
Då var det gjort.
Det är många lösdrivare här. Håll ögonen öppna.
Lagens väktare har inga vänner och få sympatisörer.
-Lite välvilja kan vara livsfarligt. -Jag tänker inte dö på grund av det...
Jag tror inte du har...
-Ser du honom? -Visst. Jag fick honom.
-Ser du honom inte? -Jo, självklart gör jag det.
-Känner du snajdarn här? -Ja, jag känner honom.
Det är tur att han är lika bra på att skjuta som du.
Du dödade precis en gammal man, marshal.
Dags att möta din skapare.
Vi ses i helvetet, Hickok!
Jag vill hjälpa lagmännen?
Håll dig borta från Vilde Bill.
Du får varken träffa honom eller tala med honom igen.
Hör du mig?
När jag ser in i en ljuskägla-
-så ser jag en gloria klar som januarisolen.
Du har en hinna över ögonen.
Det kommer vara bra ett tag.
-Men om fem år... -Vad menar du?
Du kommer bli helt blind.
Jag kan inte hjälpa dig. Men du kan hjälpa dig själv.
Du står vid en punkt där du kan ta ett beslut, och det måste du.
Du kan ta ynglingens väg. Den ansvarslösa och dumma vägen.
Eller så kan du ta en högre väg...
...och bli en man.
Menar du att jag ska plöja fält?
-Är det vad du föreslår? -Skaffa ett enklare yrke.
-Börja leva en annan typ av liv. -Det här är det enda jag kan.
Du kan inte strunta i det här. Du får inte göra det. Det försvinner inte.
Då så... Jag uppskattar om du håller det här för dig själv.
Du är patient och jag är läkare. Det är konfidentiellt.
Det ska förbli så eller så blir din fru änka.
Jag menar allvar. Jag har sett dig dricka. Jag vet hur du snackar.
Du bär en bricka. Jag är läkare. Det är strikt konfidentiellt.
Jag har svurit en ed.
Kom ihåg den eden och håll din käft.
Tack för de goda nyheterna.
Det är nåt jag vill att ni ska göra. Sprid ut att han är månblind.
Han kan inte se i mörker.
-Hej, Fred. -Mr Poe.
-Månblind. Förstår ni? -Ja, boss. Vi uppfattade det.
Sätt fart.
-Hur är det, Fred? -Mycket bra. Vilka gifter?
En tunna Kentucky...
...och ett halvt dussin av det vanliga.
En Kentucky och sen...bara ett halvt dussin?
-Ett halvt dussin, Fred. -Säg mig, mr Poe.
Har Bill Hickok varit här? Han kallas för Vilde Bill.
-Namnet låter bekant. -Han var bekant med en släkting till mig.
Miss Mattie Silks. Hon var förlovad med en riktig snajdare.
Mer Poe är också förlovad. Hon heter Lyles, Mattie Lyles.
Lyles? Så hette Matties mamma.
Tack så mycket, mr Poe.
Vad vill du?
Jag tog med en present till grabben. En käpp. Den är bra att ha.
Den är också bra att ha mot blodtörstiga vildar.
Wow, tack.
Ingen orsak.
Och till damen har jag nyplockade blommor från Kansas City.
Lämna tillbaka den. Den är farlig.
-Mamma... -Nu!
-Återgå till dina sysslor. -Gör som din mamma säger.
Ja, sir.
-Din blommor är också ett misstag. -Det är du som begår ett misstag.
-Du kan inte gifta dig med den mannen. -Inte mitt första misstag i så fall.
-Jag var ditt första misstag. -Det är jag inte stolt för...
...eller för det liv jag levde. Det slutade när jag fick Joe.
Jag bryr mig om dig än, Mattie. Jag vet att du bryr dig om mig.
Du måste ge dig av.
Poe kommer snart.
Trots hans tillkortakommanden...
...så är han punktlig.
I går kväll, då?
Det har aldrig hänt.
Mattie...
Sätt dig.
Jag hade ett långt samtal med en gammal vän till dig i dag.
Fred Finley.
Så, miss Lyles, eller är det miss Silks?
Hur dog egentligen din man?
I vilket slag?
Little round top.
Inga fler lögner!
-Din bastard! -Det där är den enda bastarden här.
Och jag har uppfostrat honom som min egen.
Vet du vad, Mattie. Jag ska ge dig ett jobb på saloonen.
Jag har användning för en hora till där.
-Kom, älskling. -Jag är ledsen, mamma.
Jag är ledsen att han slog dig.
VILDE BILL ÄR MÅNBLIND
Inte visste jag att du var revolvermännens prins.
Jag hoppas att det inte kom från dig.
Du pressar mig, Bill.
-Och jag gillar inte att bli pressad. -Jag gillar inte att man ljuger för mig.
Ljuger du för mig?
Nej.
Bra.
Kan jag hjälpa dig, grabben?
Jag tror att mina demoner till sist har kommit ikapp mig.
Alla män har demoner, grabben.
En mans demoner...kan vara stilla...
...men aldrig helt tysta.
Hon var mitt ljus.
Hon höll mina demoner i schack.
Jag är ledsen.
Endast Gud kan förlåta dig nu, din jävel.
Ingen kan fly för evigt.
Du ger upp, men du kommer ändå föda dem tills den dag du dör.
Men inte om du möter dem.
Fråga dig själv vad du helst vill leva med.
Jag är ledsen.
-Var är han? -Snälla, låt bli.
-Snälla... -Vi måste ge oss av nu.
Hämta era saker.
Ner med huvudena.
Vi måste ha fått honom.
-Det är inte tillåtet med vapen. -Det finns ingen lag längre.
Det är en ny lagman i stan.
Biljetter, tack.
Hör på. När ni kommer till Wichita sök upp en man vid namn Earp.
Det är en bra karl. Han tar hand om er.
Följ med oss, Bill.
Du vet att jag inte kan.
Jag måste avsluta det här, Mattie. Jag har flytt hela mitt liv.
Du flyr ännu.
Det är dags att lägga bort vapnen.
Om du stannar... kan vi inte vänta på dig.
Jag väntar på dig, Vilde Bill.
Du ska göra som din mamma säger, grabben.
Jag vet varför du ska tillbaka.
Du ska tillbaka för att du är en hjälte.
Nej, jag ska tillbaka för att jag är feg.
Ibland krävs det mer mod att ge sig av.
Var en man nu och ta hand om din mamma åt mig.
Biljetterna, tack.
Där fick du mig.
Han är min hjälte.
Han är din pappa.
FÖRRÄDARE
-Ska du försöka stoppa mig? -Nej.
Jag antar att du vill ha den här.
Poe!
Du skjuter mig väl inte i ryggen, Hickok?
Antar inte det.
500 dollar till den som dödar Vilde Bill.
Jag ska visa dig vad vild betyder, Hickok.
Vilde Bill, så fan heller.
Jag ska visa dig.
Du är inte så vild, Hickok!
Din jävla skitstövel!
Fan också.
Jag har flytt färdigt.